Dobrodošli u prvu epizodu moga podcasta, Glas Preokreta.
Ovo nije samo prva epizoda Glasa Preokreta, ovo je prva epizoda podcasta u mome životu.
Stoga, čestitam si.
U prvoj epizodi bi čovjek trebao možda sebe malo predstaviti i predstaviti cilj podcasta kojeg pokreće.
Ne znam kojim ste kanalom došli na ovaj podcast, možda slučajno, možda vas je algoritam prevario, možda ste namjerno došli.
Svakako, reći ću par riječi što bi vas ovdje trebalo čekati.
Nadam se redovito, barem jedan do dva puta tjedno.
Kao što naslov ovog podcasta kaže, Glas Preokreta, ovdje bismo se trebali većinom baviti temama i aktualnostima vezanima za moj pokret, odnosno za moju digitalnu političku platformu Preokret.
Koju sam pokrenuo s ciljem da se konačno organiziramo oko nekih važnijih, egzistencijalnih tema, koje rješavajući, možemo se nadati s vrlo visokom sigurnošću
da će popraviti ovu našu državu, domovinu Hrvatsku.
Kako smo svi svjedoci već 30. i više godina, stvari ne idu dobro, ne samo da se ponavljaju uvijek isto, nego se rapidno pogoršavaju.
A mi kao da se stalno vrtimo u krug, čak više nije ni krug, čak se radi o jednoj liniji zadnjih deset godina.
HDZ-ovoj liniji. Za dvije godine, nakon sljedećih izbora, najvjerojatnije bi se situacija mogla čak i nastaviti, jer kako nam je poznato, oporbe i nema,
ili ako se oporba i uspije organizirati i prevariti ono malo nadobudnih koji bi glasali za bilo što, samo da dođe do bilo kakve promjene.
Znači, ako nas dočeka s druge strane SDP i Možemo, mislim da je to samo naličje jedne iste kovanice.
Dakle, ova digitalna politička platforma ima za cilj olakšati, kao prvo, organizaciju — dovoljno je skinuti našu aplikaciju, dovoljno je učlaniti se na forum, pretplatiti se na Glasnik Preokreta,
ili slušati Glas Preokreta. Dakle, zauzeli smo jednu poziciju iz koje imamo kontrolu nad svim kanalima, propagandnim kanalima jednog političkog projekta.
I ne samo da smo zauzeli kontrolu, nego smo u biti napravili nešto potpuno originalno. Tu mislim prvenstveno na moju aplikaciju, koja u ovakvom obliku i u ovakvoj svrsi ne postoji još na svijetu.
U ovom obujmu postoje neke aplikacije za organizaciju na jednoj aktivističkoj razini, više u smislu beskonačnih debata i dogovaranja i prelijevanja iz šupljeg u prazno.
Moja aplikacija je smišljena i izvedena kao kanal koji treba organizirati bijes i nezadovoljstvo u konkretnu političku akciju.
Naravno, sve ono što aplikacija može biti, prikazano na YouTubeu, na mom kanalu GdjeSiBio2026.
Naravno, jedno od glavnih pitanja u Hrvatskoj — gdje si bio '91.? Ja sam bio u Vukovaru, imao 11 godina i maltene pišao prašinu, a danas pitanje gdje si bio '91. je postalo bespredmetno i bespotrebno, i u biti,
to pitanje je samo pokazatelj na kojoj razini se nalazimo kao društvo koje je zapelo u prošlosti, koje ne razmišlja o budućnosti i koje trpi u sadašnjosti.
Dakle, Preokret — nakon što sam ga imenovao Preokretom, saznao sam da postoji "Preokret" u Crnoj Gori, nije baš uspješan, da postoji organizacija "Preokret" u Srbiji, to će biti drago čuti ovim našim desnim slušateljima, koji također nema nikakvog utjecaja.
I ko zna, može se dogoditi da i naš hrvatski Preokret ne bude imao nikakvog utjecaja. Međutim, ja ovo nisam pokrenuo samo zato da bi Preokret imao neku vrst utjecaja, pokrenuo sam to iz prvog razloga, iz unutrašnje potrebe.
Jednostavno, 30 godina čekam da se nešto promijeni i ništa se ne mijenja, kao što sam rekao, pogoršava se, i onda se moram pitati da li još čekati, i koliko dugo, ili pokušati nešto napraviti.
Moram reći da to nije laka odluka, kao što i sami znate, svi smo mi razočarani u politiku, svi smo mi razočarani u društvo, zanimljivo, svi smo razočarani situacijom u kojoj se nalazimo,
a zapravo ne shvaćamo da smo jednim dijelom, bez obzira koliko taj dio bio mali ili veliki, u biti, suodgovorni, i recimo to otvoreno, krivi za situaciju u kojoj se naše društvo nalazi.
Naravno, ovdje ovo ne govorim zato da bih nekoga prozvao, na kraju krajeva prvo prozivam sebe, jer ja nisam ništa poduzimao, jesam koji put izašao na izbore bez nekog uspjeha, nešto zaokružio, nešto prekrižio, učinio ništa pametno nisam.
Ali svi smo mi talentirani ili možda pozvani za nešto, i onda netko od nas vidi nešto u sebi i možda pomisli, pogrešno, kao ja, da ima nešto što bi možda mogao podijeliti s drugima,
možda nešto artikulirati, možda nešto napraviti, možda nekog pozvati, možda nekog zainteresirati, možda nekom pokazati da je moguća promjena, naravno pod uvjetom da nas ima dovoljno i pod uvjetom da znamo što radimo.
U ovih zadnjih 20 godina vidjeli smo, javljale su se neke stranke, neki pokreti, neki otpadnici, koji su svoju reputaciju gradili na toj sintagmi trećeg puta, na promjeni, na mogućnosti promjene, na želji zapravo za promjenom.
Ali stvar je u tome da nitko 100% nije imao ni približnu ideju što bi i kako i na koji način htio promijeniti, i na kraju krajeva, zašto.
Zašto je jako važno.
I stoga ću iskoristiti ovu prvu uvodnu epizodu da ukratko predstavim temeljnu zadaću Preokreta, koja je naravno prvo organizirati ljude, ali ljudi se moraju organizirati oko nečega.
Moja ideja je sljedeća:
Preokret će se u Hrvatskoj dogoditi jedino ako se građani ujedine, i ne trebaju se ujediniti svi, dovoljan je manji broj, odnosno manji postotak, oko jedne ideje ili nekoliko akcija koje su točno usmjerene i usredotočene na korijen problema.
I promjena koja će imati najveći, najtrajniji i najpozitivniji učinak.
To su sljedeće četiri reforme:
Prvo, reforma izbornog zakona.
Svi mi smo manje ili više izlazili na izbore dosad, i Hrvatska je, moramo priznati, srećom, funkcionalna demokracija.
To znači da rezultat koji se ostvari na izborima, pokazat će se u sastavu Vlade i u sastavu Sabora.
Dakle, to je pozitivna vijest, iako naravno nisu nam svima startne pozicije jednake — to želimo promijeniti.
Ali činjenica je, Hrvatska je funkcionalna demokracija, i demokratski put je jedini plauzibilni i realni put za promjenu u Hrvatskoj.
Da to nije tako, onda ne bih pozivao na demokratsku promjenu, nego bih pozivao na neke drugačije promjene.
Dakle, prva reforma bi trebala biti reforma izbornog zakona.
Na koji način?
Najpametnije je napraviti reformu koja će smetati gotovo svim strankama koje se danas nalaze u Saboru.
Znači, moj prijedlog reforme izbornog zakona je sljedeći:
Hrvatska kao jedna izborna jedinica. Zašto?
Zato što je to potrebno da bi svaki glas vrijedio jednako.
Već se desetljećima u Hrvatskoj — u Hrvatskoj se o svemu desetljećima priča, a ništa se ne rješava.
Znam da su izborne jedinice neravnomjerno raspoređene, čak neustavno raspoređene.
Nešto se to malo promijenilo na prošlim izborima.
Naravno, zna se kome je to išlo na ruku.
Dakle, Hrvatska mora biti jedna izborna jedinica.
To je prvo. Naravno, odmah da stavim u zagrade:
Izborna jedinica za dijasporu, sa tri zastupnika, ostaje.
Zato što je to tako u Ustavu — da bismo to ukinuli ili mijenjali, potrebno je mijenjati članak 45. Ustava,
koji regulira tko ima pravo glasa u Hrvatskoj.
To je jedno od ključnih mjesta koje je potrebno promijeniti, a o tome ćemo jednom drugom prigodom.
Dakle, reforma izbornog zakona, prva točka: Hrvatska kao jedna izborna jedinica.
Druga točka: izborni prag, tri posto. Zašto tri, a ne pet?
Zato što, ako je Hrvatska jedna izborna jedinica, tri posto je dovoljno visok prag
da ne može, u navodnicima, svatko ući u Sabor, a s druge strane niži je od pet posto
i na taj način oduzima najvećim strankama — u najvećem dijelu HDZ-u, u manjem dijelu SDP-u —
ono što im D'Hondtova metoda daje ako vi glasate za stranku koja nije ušla u parlament.
Savezno s ovom promjenom da je prag tri posto, mijenja se i metoda
rasporeda onih glasova koji su dani onima koji nisu ušli u Sabor.
To se kod nas popularno zove D'Hondtova metoda.
Postoje druge metode koje ne favoriziraju najjaču stranku,
nego pravednije raspoređuju glasove koji preostanu.
Dakle, ako promijenimo izborni zakon i uvedemo jednu izbornu jedinicu
i ako smanjimo prag ulaska u Sabor na tri posto,
time smo oduzeli HDZ-u startnu prednost koju ima između 6 i 7 posto, a SDP-u 3,
i na taj način ćemo doprinijeti pravednijoj izbornoj utrci.
Dakle, to su dvije promjene.
Dalje, potrebno je uvesti dopisno glasovanje.
Dakle, omogućiti sudjelovanje svima, odnosno olakšati sudjelovanje svima,
jer je sudjelovanje svima zajamčeno, samo trebaju ljudi izaći i glasati.
Uvođenjem dopisnog glasovanja daje se još jedan alat, još jedan momentum,
onima koji zbog ovog ili onog razloga možda neće moći izaći na dan izbora,
da glasaju, da se opredijele i da izaberu svoje predstavnike.
Dakle, uvođenje dopisnog glasovanja također je jedan od dijelova izborne reforme.
I ne zadnja, ali ona koju ću navesti — zabrana predizbornih koalicija.
Dakle, nema više da se mali ukrcaju na leđa velikih i ulaze u Sabor,
da prodaju glasove onih koji su glasali za tu stranku koja objektivno ne bi ušla u Sabor,
ali je prenijela svoje glasove najvećoj stranci ili većoj stranci
i na taj način pojačava stranku koja je na vlasti ili koja pretendira na vlast,
na način da glasove koji nisu njoj namijenjeni, ona pribroji sebi legitimno, prema dosadašnjem zakonu,
i na taj način kreira vlast i većinu u Saboru.
Dakle, ako želite izlaziti na izbore, možete izaći samostalno.
Naravno, u predizbornoj kampanji, uzmimo na primjer SDP i Možemo, oni mogu objaviti:
"Nakon izbora mi idemo u koaliciju i idemo sastaviti vlast ako dobijemo dovoljan broj glasova."
To je legitimno. Ili ako netko baš želi — recimo, imate dvije manje stranke, jedan od brojnih HSP-ova ili neke takve,
i oni žele zajedno, ali po novom zakonu ne mogu, jer su zabranjene koalicije — postoji, naravno, rješenje.
Osnujte treću stranku, učlanite ljude, napravite kampanju — koalicije su zabranjene, ali ovo nije koalicija —
i, molim lijepo, izađite na izbore.
Dakle, to su temeljne odrednice reforme izbornog zakona koju zastupa Preokret.
Druga reformska točka Preokreta je konačna reforma administrativne uprave.
Hrvatska ima nenormalno velik broj jedinica lokalne uprave i samouprave,
koje su svrha same sebi, odnosno načelnicima, zamjenicima načelnika, tajnicima, vijećnicima, referentima, uhljebima,
svima, osim onima kojima bi trebale služiti.
I, znači, Preokret predlaže jednostavnu formulu — umjesto 427 jedinica lokalne uprave i samouprave, plus 127 gradova,
Hrvatska će biti podijeljena na 100 administrativnih jedinica, odnosno administrativnih centara,
i na 5 županija. Zašto ne kažem 5 regija, nego 5 županija?
Zato — ako zadržimo naziv županije, ne moramo mijenjati Ustav.
Ne treba nam dvije trećine sabornih zastupnika, ali ako idemo mijenjati neke stvari na referendumu, onda je moguće.
Ali bolje samo zadržati naziv, jer je u hrvatskom Ustavu propisano da se Hrvatska dijeli na županije, ali nije propisano na koliko.
Dakle, 20 županija plus Grad Zagreb stopilo bi se u 5 županija i, naravno, Grad Zagreb.
To je prijedlog administrativne reforme.
Treća stvar, vrlo bitna — i sve su one zapravo u biti povezane, na našu štetu — je reforma zakona o referendumu.
Mislim da ne postoji restriktivniji zakon o referendumu od onoga koji je na snazi u Republici Hrvatskoj.
Jedini restriktivniji je onaj gdje uopće nema demokracije.
Mi smo možda jedan korak iznad te zone što se tiče zakona o referendumu.
Zanimljivo je da su dosad četiri različite vlade imale na umu, i čak napisale, prijedloge reforme zakona o referendumu,
ali niti jedna se nije usudila taj zakon provesti — što znači, olakšati pristup građanima referendumu, odnosno referendumskim inicijativama.
Kao što je poznato, da biste u Hrvatskoj vi kao građani pokrenuli referendum, potrebno je skupiti, u dva tjedna, deset posto svih upisanih birača u Republici Hrvatskoj.
I čak su neke inicijative uspjele, ali naravno, zbog nekih drugih "čiribu-čiriba" odredbi unutar zakona o referendumu, te inicijative su redovito propadale.
Dakle, Preokret predlaže promjenu zakona o referendumu na način da se broj potpisa smanji za pola potrebnih — znači na pet posto — a da se vrijeme koje je potrebno da se oni prikupe produži na mjesec dana.
Međutim, ni to nije dosta. Da bi sve ove reforme koje sam spomenuo imale neku šansu i da bi imale zdrav temelj, potrebna je četvrta stavka, odnosno četvrta reforma — a to je konačno sređivanje popisa birača Republike Hrvatske.
Dakle, kao što je vidljivo, sve ove četiri reforme se, u biti, tiču temeljnog demokratskog prava — prava na izbor.
Nijedan — niti zakon o referendumu, niti izborni zakon, popis birača, administrativna uprava je malo drugačija — ali proizlaze iz ova tri stava, napravljeni su na način da destimuliraju, da obeshrabre ljude, i da služe samo onima koji su te zakone i donijeli i napravili.
Dakle, Preokret želi četiri konkretne reforme provesti i na taj način u biti sve promijeniti.
Da bismo to uspjeli, potrebno je da se skupimo — imamo aplikaciju, imamo moje kanale.
Da kažemo: želim, hoću, bez obzira jeste li lijevi ili desni, gornji ili donji, mislim da je vrijeme da se ujedinimo oko problema,
a ne da pustimo da nas razjedinjuju kako kome padne napamet, da nam bacaju kosti — gdje si bio 1991., gdje si bio 1941., gdje si bio 1945.,
gdje si bio na Thompsonovom koncertu, je li slušaš cajke — iako to nije isključeno.
Mislim da je ovo dobra prigoda da svi oni koji su dosad čekali na nešto dođu na svoje, da podupru konkretne reforme.
Dakle: izborni zakon, administrativni preustroj, zakon o referendumu, popis birača.
Četiri reforme, a ono što je najzanimljivije, zajednički nazivnik svih ovih reformi je Ministarstvo uprave.
Dakle, svi problemi u Hrvatskoj kreću i završavaju sa Ministarstvom uprave.
Stoga je ambicija Preokreta:
ili referendumom mijenjati izborni zakon, što će biti također moja inicijativa,
i zbog čega je — odmah ću reći — kreirana aplikacija koju možete preuzeti i pogledati na linku app.preokret.de.
Ta aplikacija je kreirana kao digitalni stožer budućeg referenduma o izbornom zakonu.
Međutim, ako ne bude dovoljno ljudi, ili ako ljudi ne odluče da idemo skupljati potpise za referendum po starom zakonu o referendumu,
postoji još jedna mogućnost — a to je da idemo tradicionalnim putem, da idemo putem osnivanja političke stranke,
i da onda nastupimo na sljedećim parlamentarnim izborima s ovim jasnim reformama.
Naravno, ako budemo osnivali stranku, stranku ćemo osnovati na način da ćemo je podijeliti kao da smo proveli administrativni preustroj Hrvatske,
podijelit ćemo na pet regija i Grad Zagreb, i na sto administrativnih jedinica.
Na taj način ćemo pokazati da participiramo u budućnosti već sada i da smo ozbiljni u svojim namjerama da promijenimo budućnost Hrvatske.
Mislim da su ove četiri reforme ključ, a ako vi imate nekakvih svojih prijedloga,
aplikacija i digitalna platforma Preokreta napravljena je na taj način da svatko može svoj prijedlog iznijeti unutar aplikacije i unutar foruma,
ostali članovi će, odnosno ne članovi nego korisnici, će reći što o tome misle, i na kraju svi imaju pravo glasati o tome
i ako taj vaš prijedlog prođe — kakav god da je, a mora biti naravno razuman i racionalan — ući će kao jedna od točaka budućeg programa Preokreta.
Evo, ovim bih zaključio prvu epizodu mog podcasta. Nadam se da sam pokazao o čemu se radi, da će vas zainteresirati za to što radi Preokret, za njegove namjere,
i nadam se da ćete se priključiti, pridružiti, da ćete lajkati, slušati, gledati, šerati, da ćete pozvati prijatelje.
Jer Preokret može uspjeti samo ako budete pričali o njemu, samo ako se budete malo potrudili nekom reći:
"Ej, vidi što sam čuo, vidi ovo, pogledaj ovu mogućnost, što ti se čini od ovoga?"
Naravno, ovaj put će biti dugačak i trnovit, jer, na primjer, sada kada objavim ovaj podcast, imam točno nula pratitelja, imam točno nula slušatelja,
moj utjecaj je nula puta nula — dakle, nula — i moj glas se u biti odbija od jednog praznog zida do drugog.
Ali vas uvjeravam, i ako sam pokrenuo nešto što nema nikakvog utjecaja ni na što, uvjeren sam da će naših pet minuta doći,
onda, kada konačno ljudi shvate da je vrag odnio šalu, da ostaje samo jedna mogućnost — ili bez Preokreta stvari ostanu iste, ili se nešto promijeni.
Nadam se da vam nisam previše dosadio i nadam se da se slušamo.
Do sljedećeg puta, pozdrav!